Det här är Alfred Hitchcock.
Jag har bjudit er på många spännande filmer-
-men den här är annorlunda.
Det här är nämligen en sann berättelse, in i minsta detalj.
Ändå innehåller den märkligare ting-
-än alla mina tidigare filmer.
Den 14 januari 1953, frampå småtimmarna...
...en dag som Christopher Emanuel Balestrero aldrig ska glömma.
FEL MAN
God natt, Manny.
HIALEAH-RESULTAT
Hur mår familjen, Manny?
Det vanliga?
Jag kommer med smörgåsen.
-Väckte jag dig, Rose? -Nej, jag var vaken.
-Är det nåt på tok? -Tandvärken...Fast jag har sovit lite.
-Men du har ont? -Det är inte så farligt.
Priset är det som svider mest. Tandläkaren sa det i dag.
300 dollar för fyra visdomständer.
Mycket pengar... men allt har ju gått upp.
Jag fick en föreläsning om evolutionen på köpet.
Vi har fått mindre käkar och färre tänder.
Men tänderna går före käkarna, så... alla har fler tänder än de behöver.
-Det är därför mina växer snett. -Jag tycker att du är perfekt.
Kan evolutionen skapa nån som du, ska vi inte klaga över några tänder.
Då gör vi inte det.
-Men hur ska vi ha råd? -Vi har haft läkarräkningar förr.
Jag trodde att vi skulle slippa sånt.
Avbetalningarna tar ju flera år.
Vi är jämt panka.
Löser du korsord?
Det är en liten lek.
Jag väljer ut morgondagens vinnare så här...
Nästa dag ser jag hur mycket jag hade vunnit eller förlorat.
-Du gillar väl inte hästar? -Jag gillar siffrorna.
Jag är ju musiker, och musiker älskar matematik.Fast läsa kan de inte.
Du får gärna vinna 300 dollar.
Man får ingenting gratis. Vi får låna pengarna.
-Så fort vi har det bra, rasar allt. -Sånt är livet.
-Vi är ändå lyckligt lottade. -Är vi?
Vi älskar varandra, har två begåvade söner, jag har ett bra jobb...
Vi klarar oss rätt skapligt, bortsett från din tandvärk.
-Nu känns det bra.Är vi lyckliga? -Visst.
Och min stora lycka är att jag fick dig.
-Ibland är jag orolig när du är borta. -Jag kommer ju alltid hem.
-Nu måste du sova. -Kan du sova nu, då?
Sitter du här en stund?
Visste du att du har en sparad slant?
-Var? -Din försäkring.
-Min är belånad, men inte din. -Skulle det räcka?
Jag ska fråga, men jag tror det.
-Vem frågar man? -Jag ska ta reda på det.
Mamma!
Ja, vad är det?
Säg åt Greg att inte spela munspel när jag övar!
Säg åt honom det!
-Spela inte när Robert övar. -Jag spelade ju samma stycke.
-Gjorde han det? -Han tror det.
Du ska inte spela ändå!
-Vad är det? -Greg förstörde när Robert spelade.
Det gjorde jag inte alls! Jag spelade samma.
Det lät faktiskt-
-som om Greg spelade rätt mot slutet.- Försök igen.
-Jag kan inte. -Han kan bara när jag spelar.
Jag vet att han retas, men han spelade lite Mozart.
Och du spelade bra tills du kom av dig. Du är duktig, kanske Greg med.
-Det vore väl roligt att spela ihop. -Var jag duktig?
Visst, men du får inte låta dig störas, inte bara ge upp.
Annars var det bra.
Mozart skrev det när han var fem. Då borde jag kunna spela det.
Jag är fem, så jag borde kunna skriva det.
I kväll ska jag ge er lektioner. Bob på piano, Greg på munspel.
-Jag först! -Ni får en kvart var.
Hej, mamma. Hur mår pappa?
I dag?
Det kan jag väl, men jag måste uträtta ett ärende först.
Jag måste hem tidigt. Jag har lovat att spela med pojkarna.
Jag kan vara hos er mellan halv fyra och fyra.
Adjö, mamma.
Pappa är dålig. Jag går först till för- säkringsbolaget. Jag skyndar mig hem.
Ni ansökte den 4 januari, och bor på 55th Street 6342?
Skriv på här, tack.
-Var det allt? -Ja.
Kan ni säga hur mycket vi kan låna på den här?
-Rose Balestrero? -Ja, det är min fru.
Kan ni vänta lite medan jag kontrollerar en sak?
Titta inte samtidigt.
-Vad sa du? -Det är han vid luckan.
-Han som...? -Jag är säker.
Miss James...
Peggy tror att han vid luckan var den som rånade er.
Han vill belåna den här, säger han.
-Jag törs inte titta. -Det är samme en.
-Vad ska vi göra? -Titta på honom.
Jag tittar inte just nu.
-Jag kan inte. -Vad ska jag säga?
-Jag går inte dit...! -Du behöver bara titta.
Jag tror att jag svimmar...
Det är han!
Jag rör mig inte ur fläcken.
Prata med honom.
Säg att det nog ska gå bra-
-men hustrun måste komma hit.
Mr Balestrero? För det är väl ni?
Det här är lånebeloppet...
Det är baserat på antalet inbetalningar.
Jag har kontrollerat summan.
Jag förstår.
Men själva lånet måste undertecknas av försäkringstagaren.
-Så hon måste komma hit? -Ja, hon får komma till kontoret.
-Hur lång tid kan det ta? -Det tar bara några dagar.
-Tack så mycket. -Det var så lite.
Har han gått?
-Var är miss Duffield? -Inne hos mr Wendon.
Där har vi förklaringen till att han inte gjorde nåt.
Var det där han som rånade er? Jag var nästan säker på det.
-Såg miss Duffield honom? -Ja.
Han betedde sig så konstigt när han kom in.
Han hade handen i fickan, men tog bara fram ett papper.
Han sa att han ville belåna hustruns försäkring.
Jag ringer polisen.
-Ni kanske kan komma på söndag? -Jag hoppas det. Tack för besöket.
Det är bra om ni kan vänta hemma. Jag ringer om några timmar.
Då hämtar vi honom.
Du vet hur punktlig pappa är. Har han sagt halv sex kommer han då.
-När kommer pappa hem? -Halv sex.
Vem är det?
-Vem var det? -Det sa han inte.
-Vad är klockan? -Fem i halv.
Går nån in, är det nog han.
-Vad tror du att han kallas? -Antagligen Chris.
Chris...
-Heter ni Chris? -Jag?
-Christopher Emanuel Balestrero? -Det stämmer.
Vi vill tala med er. Vi är poliser. Följ med till stationen en stund.
-Jag skulle vilja säga till min fru. -Det kan ni göra senare.
-Var är det? -110:e. Det tar inte lång stund.
-Jag skulle vilja säga till min fru. -Lugn, det är ett rent rutinärende.
Sätt er, Chris.
Ni undrar förstås vad ni gör här, mr Balestrero.
-Ja, det gör jag. -Jag ska berätta.
Det har inträffat flera rån här i trakten.
Vi har fått ett signalement, och ni verkar passa in på det.
Passar jag in på det? På rånaren?
-Det är ju inte klokt! -Det är säkert ett misstag.
-Vad gör jag då här? -Vi har vissa regler att följa.
Folk kommer med anklagelser - då måste vi utreda saken.
-Jag är helt oskyldig. -Vi måste undanröja misstankarna.
-Hur går det till? -Det är ren rutin.
Är man oskyldig behöver man inte oroa sig.
Men jag brukar aldrig komma hem sent...
Det tar vi hand om. Men vi vill ha er hjälp med en sak.
Vi ska besöka några butiker, om ni inte har nåt emot det.
-Inte om det kan vara till hjälp. -Det kanske det kan vara.
-Vad gör ni på Stork Club? -Jag spelar i orkestern. Bas.
-Ni lever väl loppan där. -Hurså?
Kvinnor, dricka, dans...
Jag dricker inte.
Jag dansar inte heller. Jag spelar ju.
-Är det här? -Ja.
Känner ni till de här kvarteren?
-Har ni varit där inne? -Nej, inte i spritbutiken.
Gå in i spritbutiken, längst in. Vänd och gå ut igen.
Gå längst in i butiken, vänd och gå ut igen.
-Verkar inte det konstigt? -Inte alls. De vet att ni ska komma.
-Ska jag inte säga nåt? -Om ni vill. Det behövs inte.
-Var det bra? -Sätt er i bilen.
-Till Lenny's? -Ja.
-Brukar er fru följa med på jobbet? -Nej.
Även om vi inte hade barn... Det kostar pengar.
-Vad är det som kostar - inträde? -Nej, de tar inget i inträde.
Men gästerna är välbärgade, har dyra kläder...allt där är dyrt.
-Ni är väl stadd vid kassa ibland? -Nej, det är jag inte.
-Jag får be er göra om samma sak. -I butiken?
Ja, de väntar på er. Gör precis som förra gången.
Hallå där...är ni från 110:e?
-Kan jag hjälpa till? -Nej...polisen skickade honom.
Känner du igen honom?
-Visst ja, du var inte här i julas. -Men jag var här i november.
Vill du att han går fram och tillbaka igen?
Kan ni göra om det, utan hatt?
-Nå? -Jag vet inte...
Då kan ni gå.
Fick ni er växel?
Jag slår en signal.
Då så - nästa.
Det har gått en timme sen jag ringde dig.
-Det måste ha hänt nåt. -Mamma!
Var tysta! Jag talar i telefon!
Det är bara pojkarna.
Jag har ringt sjukhusen, men där fanns han inte.
Det är så olikt Manny. Han ringer alltid.
Oroa dig inte.
Jag har oroat mig ibland, men det är bara för att han så sällan är sen.
Har ni någonsin besökt Associated Life i Victor Moore-huset?
-Jag var där i eftermiddags. -Varför då?
För att fråga hur mycket vi kunde låna på min frus försäkring.
Hon väntar en tandläkarräkning på 300 dollar.
-Har ni varit där förut? -Ja.
Vi har fyra försäkringar. Min fru och jag, och en för vardera sonen.
Det var strejk för ett tag sen, och då gjorde jag insättningen själv.
-Det var längesen. -Hur länge?
-Ett år... -Så ni var där för ett år sen?
-Jag var där i eftermiddags. -Innan dess var det för ett år sen?
Och i dag bad ni om ett lån? Så ni behöver pengar...
Ja, till tandläkaren.
-Hur mycket tjänar ni i veckan? -85.
-Netto? -Ja.
-Brukar ni spela på hästar? -Spela...
-Det har väl hänt, men inte så ofta. -Hur ofta?
-Tre-fyra gånger. -Inte oftare?
Går ni dit regelbundet?
Jag går med en kollega ibland.
-Har ni lånat pengar nån gång? -Ja, det har jag.
-När hände det senast? -Förra sommaren...
Jag lånade 50 dollar från Homeward Finance Company till vår semester.
-Fick de tillbaka pengarna? -Satt det långt inne?
-Det gör det väl alltid. -Vad har ni för skulder?
Nu? Inte särskilt mycket. Vi har några räkningar...
-Hur mycket? -45 dollar.
-Kanske 100? -Nej, inte så mycket.
-Under 100? -Under 50, säkert...eller 30.
-Det är svårt att säga när... -När vadå?
Är jag anklagad för nåt? Vem påstår att jag är en rånare?
-Har jag inte rätt att få veta det? -Jovisst. Jag ska berätta.
Flera vittnen har pekat ut er som den som rånade Associated Life.
De blev rånade på 71 dollar-
-i december och 200 dollar i juli.
Ni har varit där två gånger, säger de. Så det är inte sant?
-Nej, jag har aldrig... -Har ni blivit gripen förut?
-Nej, vem påstår det? -Vi ska ha en vittneskonfrontation.
Vi vill vara så rättvisa som möjligt.
Det finns en sak ni kan göra för att underlätta för oss alla.
Rånaren räckte fram en lapp till kassörskan.
Om ni kopierar den, blir det lättare att avgöra om det var ni.
-Vilket ni förnekar. -Absolut.
I så fall lär ni inte skriva likadant.
Ge honom papper och penna. - Jag läser meddelandet.
Beredd? Är man oskyldig behöver man inte oroa sig.
Det var inte meddelandet, alltså. Här kommer det.
"Det här är en pistol."
"Skrik inte, så händer inget."
"Ge mig pengarna i kassalådan."
Jag ska vara helt uppriktig. Er handstil är rätt lik rånarens.
Det stämmer.
Kan ni skriva det där igen? Jag vill ge er en chans till.
Så här står det: "Det här är en pistol."
"Skrik inte, så händer inget."
"Ge mig pengarna i kassalådan."
Det var som attan...
Titta här. - Det här ser illa ut för er del.
Ser du?
Ni har rätt att få veta, så jag ska säga det.
Här är tre papperslappar. Det här är den rånaren lämnade.
Den här är den första ni skrev.
Det finns en viss likhet, men det behöver inte betyda nåt.
Folk skriver stora tryckbokstäver rätt likartat.
Men det var likt, så jag bad er skriva det igen. Då hände detta...
Nu lägger jag ner er första kopia och visar er den andra.
Läs den för mig, Manny. Läs den högt.
Läs exakt vad det står.
Skrev ni det här? Läs upp det.
Det här är en pistol. Skrik inte, så händer inget.
Ge mig pengarna i kassa...
-Ni läste inte det sista ordet. -Jag skulle skriva " ...lådan" .
Jag glömde visst slutet.
Precis som rånaren. Hur förklarar ni det?
-Jag gjorde ett misstag. -Exakt samma misstag som rånaren!
Hör efter om vittnena är här för konfrontationen.
Det är bäst att jag lägger på om han försöker ringa.
Då kan ni komma.
Titta noggrant på männen och räkna.
Se på dem från höger till vänster och räkna högt.
När ni kommer till någon ni känner igen, slutar ni.
Ett, två, tre...fyra.
-Är ni säker? -Helt.
-Mrs... -Säg inte mitt namn...!
Titta noggrant på männen där. Räkna dem från höger till vänster.
Studera dem noggrant. När ni känner igen någon, slutar ni.
Ett, två, tre...fyra.
-Är ni säker? -Ja.
Då ska vi inte uppehålla er längre. Tack ska ni ha.
Manny...
Säker identifikation.
Här är lapparna.
Originalet...och kopian.
Då så, Manny...för ni kallas väl så?
Skrev ni den här kopian? Den med misstaget?
Och flickorna har identifierat er.
Det är ingen idé att ni nekar. Erkänn att ni rånade dem.
Det gjorde jag inte!
-Ni var där i eftermiddags. -För att låna på min frus försäkring.
-Försök med nåt bättre. -Men det är ju sant!
-Ska det vara på det viset... -Jag försöker bara tala sanning.
Då så. Med tanke på bevisningen blir vi tvungna att bura in honom.
-Men vad ska jag göra? -Kom med nåt annat, så lyssnar vi.
Kom hit.
Lägg hatten och rocken på stolen.
Ge mig höger hand.
Slappna av.
Torka händerna på den här.
Kom nu.
Ta hatten och rocken.
Han ska kvarhållas för rån.
-Namn? -Christopher Emanuel Balestrero.
-Ålder? -38.
-Civilstånd? -Gift.
-Adress? -78th Street 4024, Jackson Heights.
-Använder ni narkotika? -Nej.
-Anklagad för? -Grovt rån mot Associated Life.
-Tog 71 dollar. -Visitera honom.
Häng rocken på räcket.
6 dollar...
...och 17 cent. Har ni nåt mer?
Min frus försäkringsbrev.
Här har ni kvittot. Ni kan behålla radbandet.
Kom nu.
-Jag ringde aldrig min fru. -Det har vi ordnat.
Ge mig slipsen.
Det är klart att vi har vi varit oroliga. Ja, konstapeln.
Jag heter Conforti. C-o-n-f-o-r-t-i.
Jag är hans svåger.
Ja, sir...
Tack, då.
-Gene...? -Vänta, jag måste tänka efter.
De har gripit Manny för rån mot Associated Life.
-Anhållen? -Jag visste att det var nåt sånt...
-Han sitter i polisarresten nu. -Får jag träffa honom?
Inte i kväll. Det är preliminär förhandling i morgon.
-Då måste han sitta där i natt... -Ja, de sa det.
-Var ligger rätten? -Jag vet inte. Vi får undersöka det.
Hur kunde det hända Manny? Hörde du verkligen rätt?
Sa de att Manny hade gripits för rån?
Mot Associated Life? Det låter helt ofattbart.
-De inser snart att han är oskyldig. -Visst, men hur kan nåt sånt hända?
-Det är nåt missförstånd. -Vi måste säga ifrån.
-Vi går dit i morgon. -I morgon...
Ut med er!
Sätt fart.
Edward Ray, East 118th Street 97. Har ni nåt att säga?
-Har ni blivit gripen förut? -Ja.
Den 8 juni 1942...gripen för inbrott.
Dömd till fängelse av domare Fell, på mellan 5 och 10 år.
-Fortfarande villkorligt? -Nej.
Då kan ni gå. Nästa.
Queens, en.
Den här vägen.
Stå framför mikrofonen. Ta av er hatten.
Christopher Emanuel Balestrero, 78th St.4024. Grovt rån.
Inget i straffregistret. Har ni blivit gripen förut?
Han kvarhålls för förhör av åklagarmyndigheten.
Han förhörs av åklagarmyndigheten. Då kan ni gå.
Kliv ner.
Brooklyn, fyra.
Mål nummer 98, Christopher Balestrero.
Är rapporten sanningsenlig?
-Jag företräder den tilltalade. -Skyldig eller oskyldig?
Oskyldig.Kan huvudförhandlingen hållas den 2 februari?
-Borgen fastställs till 7 500 dollar. -Kan ni inte minska det beloppet?
Han är ostraffad, har familj och fast arbete.
Det här handlar om grovt rån!
-Er begäran avslås. -För ner honom.
-Jag hängde nog inte med riktigt... -Ni får vänta på åtalsjuryn.
-Borgen fastställdes till 7 500 dollar. -Borgen? Kan jag släppas då?
-Om någon betalar borgen. -Men 7 500...Vem skulle ordna det?
Ni har väl släktingar?
-Får jag inte träffa min fru? -Jo, om hon kommer till häktet.
Sarmore. Skriv under här.
Ward. Skriv under här.
Då går vi.
Åtta från domstolen.
Balestrero, Christopher.
Ta av er hatten.
-Adress? -78th St.4024, Jackson Heights.
-Ålder? -38.
-Yrke? -Musiker.
-Födelseort? -New York City.
Balestrero...
Ni är fri mot borgen.
Hur är det med dig?
-Vem betalade borgen? -Gene och Olga.
-Det här glömmer jag aldrig. -Det ordnar sig, ska du se.
Älskling...Du anar inte hur mycket jag saknade dig.
-Vad är det? -Jag känner mig...
Vi måste sätta oss i bilen.
Du ska få kaffe och lasagne.
-Det ordnar sig. -Det är ingen fara. Du anar inte...
Vad är det?
Jag minns polisbilen där... för en miljon år sen.
Nu är vi hemma.
Pappa!
Som vi har väntat...! Vill du ha nåt varmt att äta?
Kan vi ta det lite senare? Jag måste få lägga mig ett tag.
Då ska du göra det.
Kom in, Bob.
-Har mamma berättat? -Nej.
-Jag blev oskyldigt gripen. -Jag hörde vad de sa på telefon.
Du är världens bästa pappa!
-Jag gör så gott jag kan. Tack. -Du är bäst.
Måtte du slippa uppleva det här.
Men gör du det hoppas jag att du har en sån son som jag.
Först nu förstår jag vad ni betyder för mig.
Försök sova nu.
Advokaten i rätten rekommenderade en mr O'Connor.
-Vad säger Manny om det? -Jag ville inte störa honom nu.
-Sa han var O'Connor finns? -Ja, han har ett kontor i närheten.
-I Victor Moore-huset. -Varför ringer du honom inte?
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Det får du tänka ut.
Jag får ju inte gå ut utan jacka, så varför gör ni det?
Kan jag få tala med mr O'Connor?
Mr O'Connor har gått för dagen.
Är det brådskande? Jag tror att han skulle gå hem.
Är mr O'Connor inne? Kan ni...
Är det mrs O'Connor jag talar med?
Jag ringer för att vi har problem. Er man kan visst hjälpa oss.
Nej, jag kan berätta för er, men var ska jag börja...?
Min man spelar bas på Stork Club...
God dag. Herr och fru Balestrero?
Herr och fru Balestrero.
Det här är min man.
Jag heter Frank O'Connor. Det här är mr McKaba.
Slå er ned.- Då ses vi senare.
Jag har hört mig för lite efter ert samtal.
De uppgifter ni lämnade verkar stämma.
-Alla vet att Manny är oskyldig. -Åtminstone alla på Stork Club.
Mr Billingsley bad er att hålla modet uppe.
-Då åtar ni er målet? -Det är det vi ska avgöra nu.
Vad begär ni - bevis på Mannys oskuld?
Vi har varit gifta i nio år och inte varit åtskilda i mer än två dagar.
Hade Manny gjort nåt dumt hade jag vetat om det. Men det har han inte.
Först vill jag höra Mannys egen berättelse. Allt om honom själv.
Hans liv, arbete och allt som hänt-
-sen han skulle belåna försäkringen.
-Kan ni hjälpa mig med det? -Naturligtvis.
Ni vet ju allt det här, men inte jag, så ta god tid på er.
Kan ni stenografera ned mr Balestreros vittnesmål?
Vi kan börja med er bakgrund, fullständigt namn och adress.
Jag heter Christopher Emanuel Balestrero. Bor på 78th St.4024-
-med min fru och båda söner...
Då har jag allt jag behöver.
Jag åtar mig fallet.
Det är bara en hake...
...som jag måste nämna. Jag har ringa erfarenhet av brottmål.
Det blir svårt för mig med en skicklig åklagare.
Vi litar ju på varandra, mer kan man inte begära. Men arvodet...
Nu ska vi inte tänka på det.
Vi ska koncentrera oss på att vinna.
Kan vi bara det, löser sig nog resten.
Gå hem-
-och rannsaka era minnen, leta efter papper...
...så att ni vet exakt vad ni gjorde de dagar rånen ägde rum.
Den första dagen var vi på semester på ett hotell.
-Minns ni vad ni gjorde? -Inte på rak arm.
Mr Ferrero kanske kan hjälpa oss. - Det är ägaren.
Ni kan väl åka dit båda två och kontrollera?
-Vi kan låna Genes bil. -Vi ska inte uppehålla mr O'Connor.
-Tusen tack. -Adjö.
Ni bodde här i fyra dagar, men det var så många gäster-
-att jag inte kan svära på var någon var en viss dag.
-Den 9 juli var min födelsedag! -Ja, men minns du var Manny var?
Ni skulle äta tårta under äppelträdet.
-Nej, vi var inomhus. -För att det regnade! Nu minns jag.
-Det regnade hela dagen. -Var det den dagen det regnade?
Det regnade bara en av dagarna.
Vi spelade kort den dagen för att det regnade så. Vi satt där borta.
Jag visste nog vad de hette, men det minns jag inte nu.
En var en satt karl med väldigt buskiga ögonbryn.
-Det minns jag inte... -Vi måste ha namnen i liggaren.
Sen var det en lång man som gick framåtböjd. Hade han inte peruk?
-Jo, en liten peruk så här... -Det var mr Lamarca!
Var finns liggaren?
Lamarca, ja. Han var här i början av sommaren.
-Och den tredje var boxare. -Minns ni inga av namnen?
De stod i liggaren. Vi tittade på fel ställe.
Var den lille mannen med buskiga ögonbryn mr Molinelli?
-Ja, så hette han visst. -Här är han, och hans adress.
Och mr Lamarcas adress!
Är mr Lamarca inne?
-Jaså, de som bodde här... -Vet du vart de flyttade?
Han dog. Var hon bor, vet jag inte. Det var för tre månader sen.
-Vi söker mr Molinelli. -Fjärde våningen, D.
Talar ni engelska?
Vad sa hon?
Molinelli är död.
Det var vårt alibi!
Det är ju perfekt, fullständigt!
De hittar den andre, boxaren. Och det räcker ju med en.
Det här är mitt fel. Jag och mina visdomständer...
-Jag borde inte ha släppt i väg dig. -Det var en olyckshändelse.
Jag lät dig gå dit och låna pengar, och så hände det här...
Vi har varit skuldsatta förut för att jag är slarvig.
Vi har lånat av släktingar och nu är vi skyldiga O'Connor-
-bara för att jag inte kan hushålla.
Jag har svikit dig.
-Jag har varit en dålig hustru. -Prat.
Bättre hustru kan man inte tänka sig. Det där är bara prat.
Tänk er hur det kändes att få veta att Lamarca och Molinelli var döda.
Som om någon ville oss nåt ont...
Men så är det.Ferraro och hans fru ska hjälpa oss att hitta den tredje.
Vi ska nog hitta honom.
Ja, det var otur. Men vi får inte låta oss nedslås.
Ni får försöka hitta andra vittnen, som den där före detta boxaren.
Och Ferreros kan ändå vittna om er karaktär.
De lovade att hjälpa oss så gott de kunde. Med liggaren och så...
Åklagarsidans uppgift är förstås att knäcka ert alibi.
Deras vittnen lär peka ut er.
Ni får nog åka tillbaka till hotellet och gräva fram fakta till er förmån.
Det här andra datumet, den 18 december...
Kan ni minnas något som kan vara till nytta? Den 18 december?
Jag var knappt ute före jul. Jag hade tandvärk.
Min käke var så svullen att jag inte ville visa mig ute, fast jag jobbade.
-Syntes det? -Ja, killarna i bandet drev med mig.
-Hur länge höll det i sig? -Det var två veckor före jul.
-Var ni hos tandläkaren? -Flera gånger.
Då kan han vittna om det. Rånade ni dem den 18 december-
-hade svullnaden varit märkbar.
Men ingen av kassörskorna har nämnt nåt om det.
Det kan vara användbart. Rose kan också vittna om det.
Ja...det kan jag väl.
Den här svullna käken är nåt jag kan gå vidare med.
-Har ni namnet på tandläkaren? -Jag kan ringa er om det.
Jag ska anlita en grafolog, för att jämföra handstilen på lapparna.
Fundera mer på Cornwall.
Försök att komma på namnet på boxaren.
Då ses vi i övermorgon igen?
Rose?
Adjö, mrs Balestrero.
Vi ska vinna det här målet.
-Brukar hon vara så här? -Nej, jag begriper det inte.
-Låt en läkare titta på henne. -Ja, det är nog bäst.
Genast?
Jag vet inte - jag är ingen läkare. Men hon verkar väldigt illa däran.
Det är ju snart morgon. Har du inte gått och lagt dig?
Nej...
Det är kallt här. Du borde ha somnat för längesen.
Jag kan inte sova.
Det här är andra natten i rad. Och inte äter du, heller.
Det här är inte bra. Borde du inte gå till doktorn?
Varför skulle jag det?
När någon varken sover eller äter och inte bryr sig om nåt-
-kanske en doktor kan hjälpa till.
Vi har ju inga pengar. Hur skulle vi ha råd med det?
Jag har tänkt på hur det ska bli under rättegången.
Jag har bett mamma att bo här.
Om du vill det, så...
Rose...
På sistone har du verkat helt ointresserad av hur det går för mig.
Det är ändå ingen idé.
Vad du än hittar på kommer de att vända det mot dig.
Hur oskyldig du än är kommer de att fälla dig.
Men nu ska vi inte spela dem i händerna längre.
Du går inte till klubben, barnen inte till skolan.
Jag har tänkt ut allt.
Vi låser dörrarna och stannar inne. Då kan de inte komma in.
Det kanske vore en lösning. Vi ska inte gå ut i onödan.
Men vi måste ordna nåt för pojkarna.
Du vill ha bort barnen för att du tror att jag är galen, inte sant?
Du är inte felfri du heller. Hur vet jag att du inte är galen?
Hur vet jag att du inte är skyldig? Det skulle du kunna vara!
Rose...!
Du lånade pengar till vår semester, fast vi inte hade råd.
Du har alltid velat köpa saker, mot min vilja!
Jag sa att skulderna skulle torna upp sig, och det gjorde de!
Sen kom de åt oss... De kommer att besegra oss. Du kan inte vinna!
De har förstört ditt alibi. De har sett till att de kan krossa oss!
Det är sant, Manny... Det är nåt fel på mig.
Du får låta dem spärra in mig nånstans.
-Varför tror ni det? -Folk trodde på mig...
...och jag svek dem.
-Det har väl inte alltid varit så? -Kanske inte...
När kände ni så här första gången?
När de grep min man. Då förstod jag att jag hade svikit honom.
-Men hur kunde ni veta det då? -Det märktes.
De ville åt mig.
-Ville de åt Manny eller er? -De ville straffa mig.
För att jag hade svikit honom... gjort allt fel.
Ansåg de inte att han var skyldig?
Nej, då...tvärtom.
Jag var den skyldiga. De var ute efter mig.
De var ute efter mig, och de kommer att lyckas.
-Det är lönlöst. -Vad är det som är lönlöst?
Allt! De kommer från alla håll.
Det är ingen idé. De vet att jag är skyldig.
-Vad är det för fel? Är det psykiskt? -Ja, det är det.
-Hur pass allvarligt är det? -Just nu är hennes sinne förmörkat.
Hon förvanskar allting. Hon klandrar sig själv för allt.
-Det var ju inte hennes fel! -Nej, men hon tror det.
Hon är så övertygad om det att hela tillvaron blir förmörkad.
Hon ser faror överallt och tror att hon åsamkat er dem.
Det hon går igenom är typiskt.
Hon är begravd under rädsla och skuld.
-Vad kan vi göra? -Ge henne en kontrollerad miljö...
...där hon kan få omvårdnad.
-En institution? -Den måste väljas med omsorg.
Hon behöver en lugn miljö-
-där hon kan få hjälp att hitta ut ur sin skräcklabyrint.
Hon kan inte...vara hemma hos oss?
Inte om ni ser till hennes bästa.
Jag kan bara inte tro att Rose... Jag kan inte släppa henne.
Hon lever i en annan värld.
Den kunde lika gärna vara på månens baksida.
-Och jag finns inte där? -Ni är där, och barnen.
Men inte som ni är. Monstruösa skuggor som säger hatiska saker.
Hon vet att det är en mardröm, men det hjälper inte.
Hon kommer inte ut.
-Är det obotligt? -Ingen är obotlig.
Hon ska få den bästa vård som finns. Den bästa!
Här är din väska, älskling.
Kom nu.
-Mr Balestrero? -Ja. Det här är min fru.
Det är nog bäst att ni säger adjö här.
Adjö, Rose.
Följ med oss, tack.
Rose...
Christopher Balestrero, var god res er.
Dessa personer har kallats för att pröva åtalet mot er-
-gällande två fall av rån, tre fall av stöld-
-och två fall av olaga hot. De ska nu svära eden, och ni får yttra er.
Ni ska få höra en annan kvinna från försäkringsbolaget-
-Constance Willis.
Hon kan identifiera honom-
-som samme man som besökte dem dagen för rånet.
Ni ska få höra Alice Dennerly, även hon från försäkringsbolaget-
-vittna om samma sak, samt poliserna som grep den tilltalade.
Den tilltalade har erkänt att han var i ekonomiskt trångmål.
Att han fick låna pengar, inte till hästar, men till sina bookmakers.
Han var tvungen att betala dem.
Och det han lånade kanske inte räckte.
Det är, på det stora hela, våra vittnen.
De kan identifiera den tilltalade som rånaren.
Och jag är säker på, att när ni har hört dessa vittnen-
-kan ert utslag bara bli ett: skyldig.
Tack.
Herr ordförande, mina damer och herrar i juryn.
Ni har hört alla detaljer i åtalet.
Som åklagaren sa-
-är ett åtal endast en anklagelse.
Jag skulle vilja att det här fallet helt avgörs av vittnesmålen.
För det jag säger till er här eller i fortsättningen-
-eller det mr Tomasini säger, har ringa eller ingen betydelse.
Ni måste pröva målet utifrån de vittnesmål som presenteras.
En tilltalad behöver inte bevisa sin oskuld.
Han kan sitta tyst. Bevisbördan tillfaller åklagarsidan.
Men vi kommer att kalla-
-ett antal respektabla medborgare.
Jag ber er att noga granska deras uppgifter och sedan avgöra-
-om Christopher Balestrero är skyldig.
Med hjälp av dessa vittnens utsagor kommer ni att kunna avgöra-
-att den tilltalade som anklagas för dessa brott-
-inte begick ett enda!
Jag tänker be er avgöra vad som är rimligt.
Och när alla fakta är framlagda, ska ni fråga er-
-om det här inte beror på en olycklig förväxling.
För den 9 juli...
-Var det allt ni sa till varandra? -Såvitt jag kan minnas, ja.
Han sa: "Skrik inte och slå inte larm." Sen fick han pengarna.
Ni gav honom 200 dollar? Vad gjorde han sen?
-Han gick därifrån. -Och vad gjorde ni?
Jag gick in till chefen och berättade.
Kan ni se er omkring i rättssalen och berätta för oss-
-om ni ser den man som var på ert kontor den 9 juli?
-Ja, det gör jag. -Kan ni peka ut honom?
-Där nere... -Kan ni lägga handen på hans axel?
Vittnet gick fram till den tilltalade och lade handen på hans axel.
-Var det nåt mer? -Ja, han bad Ann att...
-Mrs Ann James? -Ja.
Mrs James gick till sin kassa och gav honom pengar från den.
-Sa han nåt till henne innan dess? -Ja.
Han sa åt även henne att ge honom pengar ur kassan.
Och hämtade hon pengar från sin kassa? Och gav till honom?
Ser ni honom här i salen?
-Kan ni lägga handen på hans axel? -Det behövs inte.
-Kan ni peka ut honom? -Vem är det?
-Mannen som står där, i röd slips. -Står?
-Sitter. -Hur är han klädd?
Marinblå kostym, röd slips och vit skjorta.
Miss Willis...
Visst anordnade man en vittneskonfrontation på stationen?
-Hur många män stod på rad? -Sex eller sju.
-Och Balestrero var en av dem? -Det stämmer.
-Vad hade han på sig? -Rock och hatt, tror jag.
Fanns det någon i den så kallade konfrontationen ni kände?
-Jag protesterar mot "så kallade" . -Nej, jag tillåter formuleringen.
-Hur många av dem kände ni? -En. Mrs James make.
-Vad hade hennes man på sig? -Brun rock och brun hatt.
Kan ni berätta för juryn hur det här gick till?
Vad bad de er göra för att identifiera den tilltalade?
-Vi skulle räkna och säga numret. -Vilket nummer hade mr Balestrero?
-Minns ni inte, så säg det. -Jag minns tyvärr inte.
-Minns ni mr James nummer? -Nej. Han gick omkring för mycket.
-Hade nummer 1 rock på sig? -De var klädda likadant, tror jag.
-Hade han rock eller inte? -De var klädda likadant, säger hon.
Minns ni ungefär hur lång han var, denne nummer ett?
-Svara bara om ni vet. -Jag vet inte.
-Eller hur mycket han vägde? -Svara bara om ni vet...
Måste vi lyssna på det här?
Jag avgör vilka bevis som tillåts.
När målet överlämnas till er får ni ensamma pröva fakta.
Får vi komma fram?
Med tanke på det inträffade-
-yrkar jag att rättegången ogiltigförklaras.
Yrkandet godkänns.
Ärade jury. Det var advokatens rätt att göra detta yrkande, som godtogs.
Vi var tvungna att yrka på ett ogiltigförklarande.
-Vad innebär det här? -Vi måste gå igenom alltihop igen.
Alltihop?
Beställa en ny tid, välja en ny jury, fråga ut vittnen...
-Kan vi inte bara fortsätta? -Nej, inte efter hans inlägg.
Vi har inte förlorat nåt på det här.
Vi får ta nya tag, bara. Orkar du det, Manny?
Jag ska försöka. Tack.
Jag hade nästan hellre blivit fälld.
Det är som att bli körd i en köttkvarn: en gång räcker inte.
Fast det är rätt åt mig.
Att slippa en idiot som jag blir bara skönt för er.
Det är inte alls ditt fel. Du har bara haft otur.
-Vad ska man göra... -Har du bett?
Ja.
Vad bad du om?
-Om hjälp. -Be om styrka!
Vad hjälper det om jag inte har turen med mig?
Var är den riktige rånaren? Kanske i fängelse nån annanstans.
Där han slipper bli misstänkt för nåt som hände här.
Min son...du måste be!
Jag måste gå till jobbet.
Ett halvt kilo skinka, tack.
-Vad är det där? -En pistol.
Ge mig pengarna i kassan.
Vilka pengar?
Vilket humör...Det där hjälper inte.
Våga inte komma närmare!
Jag har aldrig gjort så här förut! Jag har barn, jag gjorde ingen illa.
Polisen? Vi har en karl här som försökte råna oss.
Ja, vi håller kvar honom.
Vi har en till kriminalen.
De vill att du kommer till polisstationen, Manny.
Manny!
-Nu ska det väl inte dröja länge. -Var hittade de honom?
Börja räkna, från höger. Stanna när ni känner igen någon.
Är ni beredd? Då kan ni börja.
-Ett, två, tre...fyra. -Är ni säker?
Då så. Tack.
Allt väl?
Jag kan knappt bärga mig...
Inser ni vad ni har gjort mot min fru?
Vänta här.
Misstänkt för rån Friad av "dubbelgångare"
Rose...
Det är över. De fick tag på rånaren, det är över nu!
-Det är Manny som hälsar på dig. -Jag vet.
-Berätta de goda nyheterna igen. -Javisst.
Det blir ingen mer rättegång. De vet att jag är oskyldig.
Vi kan börja om igen, nån annanstans om du vill.
Vi har fantastiska vänner. De stödde oss hela tiden.
Mr O'Connor, Stork Club, paret i Cornwall...
Se inte bort, Rose.
Jag älskar dig, Rose!
Mardrömmen är över nu.
Så bra för dig.
För dig med. Annars har jag ingen glädje av det.
Känns det inte bättre?
Nej.
Är det nåt jag har gjort?
Nåt du inte kan förlåta?
-Nej, du har inte gjort nåt. -Kan jag hjälpa dig?
Ingenting kan hjälpa mig. Ingen.
-Du kan gå nu. -Vill du inte följa med?
Det...spelar ingen roll var jag är-
-var någon är.
Vad ska jag göra? Jag har ingenting utan dig.
Pojkarna ber att du ska komma hem. Vi behöver dig.
Er man ska gå nu, mrs Balestrero. Kan ni inte säga nåt?
Han kom ju med goda nyheter.
Det är bra för dig.
Du kan gå nu.
Men kom tillbaka.
-Jag hade väl hoppats på ett under. -De inträffar, men det tar tid.
Rose...
Hon hör inte på längre.
Två år senare var Rose botad. I dag bor familjen i Florida-
-och det som hände känns som en mardröm.
Men den var verklig.